Alle historier begynner et sted.
Og min begynner i den lille byen Silver Springs i Nevada.
Min mor var tidligere danser. Med trykk på "tidligere".
Og der er far! Han kom for å få øl.
Jeg fikk ikke blåst ut lysene. Men jeg husker ønsket mitt ennå.
At jeg skulle komme så langt vekk fra Silver Springs som mulig.
Men slik gikk det ikke.
Spis nå, vennen min.
Min alltid så optimistiske mor var gift med sin fjerde mann, Pete.
- Hva er det nå? - Hans sønn Rodney.
Det farskapet krever ingen DNA-test.
Jeg drømte fremdeles om et annet liv langt fra Silver Springs.
Men så traff jeg Tommy, skolens quarterback.
Han var så god til å kysse! Jeg visste at vi ville nå langt.
Han ble sjef på et butikksenter og skaffet meg jobb der.
Bedre vesker fins ikke.
De er i nylontwill med et beskyttende DuPontlag.
Bruker du en slik når du er ute og flyr?
Jeg har aldri fløyet.
Men får jeg sjansen, vil denne følge meg som en hund.
Til fødselsdagen min trengte jeg ikke å ønske mer.
Tommy og jeg hadde funnet en utvei.
- Der tok jeg deg! - Donna? Jobber ikke du til åtte?
Becky har tatt vakten min.
- Nå som du er her... - La meg se kortet.
Nei, det er dumt. Glem det. Det er litt teit.
Jeg har kjøpt kjolen du likte så godt. Vil du se meg skifte?
- Nei, Donna. Ikke les det. - Jeg liker teite ting.
Slår du opp i et fødselsdagskort?
- Hvorfor det? - Det fins ikke "slå-opp-kort".
Jeg trodde at vi hadde planer for framtida.
Ikke misforstå dette, men jeg tar med en annen til Tucson.
En annen?
Linda fra hagemøbler.
Nei, Brenda fra grillavdelingen.
Du er ei alle tiders jente, Donna.
Men nå som jeg forfremmes til sjef i Tucson, må jeg tenke stort.
Forretninger er forretninger.
Se det i øynene, Donna. Du er og blir ei småbyjente.
Du hører hjemme her.
Jeg sa opp jobben og overveide å bli alkoholiker.
Det var en spøk.
Men så skjedde det noe.
Der satt jeg med søppelet og tenkte: "Hva gjør jeg nå?"
Til å begynne med var jeg redd, for folk har alltid sagt:
"Du er ingenting. Du fortjener ingenting." Men da skjedde det noe.
Jeg visste at jeg hadde verdi.
Fra ei ukjent Texasjente til verdensberømt flyvertinne.
Forfatter av "Mitt liv blant skyene" -
- og motivator. Hvorfor valgte du flybransjen?
Jeg elsket den søvnige lille byen, men drømmene mine lå ikke der.
De ventet der oppe. Og ærlig talt, folkens...
Uansett hvor dere kommer fra, -
- uansett hva folk mener om dere, -
- kan dere bli det dere drømmer om.
- Men dere må begynne nå. - Hvordan?
- Begynn med å kjøpe boka mi. - Helt enig.
Men dere får ikke mitt eksemplar av "Mitt liv blant skyene".
MITT LIV BLANT SKYENE
JOBBANNONSER
BYGRENSE
Jeg fulgte Sallys råd.
Sierra Airlines var ikke det største og beste flyselskapet.
Det var det minste og verste. Men et sted må en begynne.
Hvorfor vil du bli flyvertinne?
For å få reise og oppleve ting.
- Vi flyr fra Laughlin til Fresno. - Og til Bakersfield en gang i uka.
Vi har fem fly. Passasjerene er gamblere og drankere.
Men jeg vil gi gamblerne og drankerne alle tiders sørvis.
Slagordet vårt er: "Høyt hår, korte skjørt og smilende betjening."
Vær vennlig og fest beltet.
Er du nervøs?
Jeg heter Sherry. Velkommen til Sierra.
Bare hold deg nær meg.
Flyet er fullt, men det fikser vi.
Alle bagasjehyllene er lukket.
Jeg tar sikkerhetspresentasjonen. Fortell kapteinen at vi er klare.
Velkommen om bord på flyet til Fresno. Vi har tre nødutganger.
Kaptein, vi er...
Kaptein? Er alt i orden med ham?
Ikke vær redd for ham.
Han klarer seg nok. Jeg dulter til ham, så våkner ham.
Hvis han ikke gjør det, tar jeg saken i egne hender.
- Steve Bench. "Steve Andreflyger". - Donna Jensen.
- Jeg er under opplæring. - Er du nervøs, Donna?
- Kanskje litt. - Slapp av.
Jeg har bare hatt to større uhell og et par mindre kollisjoner.
Men det er god erfaring å ha med seg.
- Det var en spøk. - Jeg forsto det.
Er det noe jeg kan gjøre, så bare kom hit.
Legg hendene på knærne.
Så flagrer de ikke rundt hvis vi styrter.
- Det er som en berg-og-dalbane. - Har du aldri fløyet før?
Jo... Jeg mener...
Det kan hjelpe å ikke se ned.
Jeg har det helt fint.
- Det var bare hjulene. - Mistet vi dem?
- Nei, slapp av. - Jeg slapper av.
Vi styrter!
- Kom tilbake. - Vi styrter! Vi styrter!
Takk. Kom snart igjen.
Nyt severdighetene.
- Hvordan går det? - Det var forferdelig.
Jeg kunne ikke holde balansen, og jeg skremte livet av passasjerene.
Det var en smule turbulens.
- Du venner deg til det. - Få jeg sparken nå?
De sparker ingen. Du kommer til å bli proff.
- Du når nok langt. - Tror du det?
Jeg er flyger. Jeg må vite hvor folk skal.
Vær så god.
Rett opp seteryggen.
Vær vennlig å slå opp bordet.
Beltet spennes ved at metallspennen føres inn...
Snart gikk alt som knott i ost.
Jeg fikk til og med lære opp Christine.
I helgene solte vi oss ved Lake Havasu.
Tenk at kjæresten din har en husbåt.
Gifter du deg ikke med ham, dreper jeg deg, Sherry.
Herb har ikke fridd, og...
- Hva er det? - Hempen gikk i stykker.
- Det er sikkerhetsnåler i skapet. - Ligg toppløs.
- Du har dårlig innflytelse på meg. - Takk.
Der har vi sjøpatruljen.
Er Herb her, Sherry?
Kanskje. Hva har han gjort nå? Pisset i sjøen?
- Han har tatt nødblusset mitt. - Gi ham en lærepenge.
Dette er Christine, Ted.
- Hyggelig å treffe deg, Christine. - Si fra hvis du trenger assistanse.
Det skal jeg huske.
Bli stående! Unnskyld. Jeg trodde du var Herb.
- Ser jeg sånn ut? - Nei, langt ifra.
Jeg håper du kan tilgi meg. Unnskyld.
Det er greit. Hvem er du?
Ingen. Jeg mener, jeg heter Ted.
Jeg heter Donna. Du kan ta hånden vekk fra øynene.
Hyggelig å treffe deg, Donna.
- Hekten på bikinien røyk. - Hjelp er på vei.
Hekte...
- Hva skal du med dem? - Snu deg rundt.
- Er du ny her? - Ja.
Sherry og jeg jobber sammen i Sierra.
Sånn.
- Takk. - Det skulle bare mangle.
Og siden du er ny her, må jeg fortelle deg -
- at det er min offisielle plikt å vise deg området.
Sånn.
Får jeg bli med?
Gjerne.
- Stikk. - Ta deg bak.
- Er det ikke fint? - Takk.
Ja, det er det.
- Kan du smøre meg på ryggen? - Ja da.
- Hvordan ble du lovens håndhever? - Jeg studerte juss.
Før. Jeg studerte ved Ohio State.
- Før? - Ja, jeg droppet det siste året.
Så flakket jeg litt rundt. Og nå er jeg her.
Jeg droppet high school. Kan du smøre skuldrene mine?
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg...
Alt gikk på skinner. Jeg var på god vei til å bli advokat.
Jeg hadde en bra jobb på beddingen.
Men så tenkte jeg: "Er det dette jeg har lyst til?"
Livet mitt var over før det begynte.
Jeg ville ut og se verden. Spise og drikke.
More meg. Og så hadde jeg denne sprø ideen -
- om at jeg ville lete etter det som kunne gjør meg lykkelig.
Kan vi gå ut sammen neste helg?
Det gjør de!
Tenk at vi måtte fylle drivstoff på dette gudsforlatte stedet.
- Hvordan var toalettet? - Ekkelt.
- Lekker leppestift. - Chanel.
Når vi kommer til New York, skal jeg på Vuitton.
- Nye øreringer. - Fyren i London.
Nå kan vi dra. Jeg må ha loppepulver.
Vi bør gå nå.
Du skulle til gavebutikken og kjøpe en Toblerone.
- Vet dere hva? - Hva?
- Vi er minst like gode som dem. - Er vi det?
Og vi trenger ikke å kaste bort livet med å jobbe for Sierra.
Jeg jobbet en gang for Pan Am i tre måneder.
- Uniformer i naturfiber. - Hva skjedde?
- De gikk konkurs. - Og så kom du til Sierra?
- Det var ikke jobb andre steder. - Det er det nå.
Royalty Airlines har jobbsamtaler på Hotel Marriot i San Francisco.
Det kan bli alle tiders. Hvem blir med?
"Man kan ikke være kabineassistent" -
- "med mindre en har vist flygeren" -
- "at en mestrer alle prosedyrer i forbindelse med"...
Setter du hjerte over i-ene? Så søtt.
Det er varemerket mitt.
Det og sugemerkene mine.
En må ha noen ferdigheter.
Jeg gledet meg til samtalen med John Whitney.
Han hadde vært hos Royalty lenge.
Hei. Jeg heter John Whitney.
Kanskje litt for lenge.
Dette. Jeg leder Royaltys opplæringskurs.
Hvorfor vil du jobbe for Royalty?
Jeg tror jeg har mye å tilføre flyselskapet.
Fordi flyene er mye større.
Å, tyggegummien...
Hvorfor vil du jobbe for Royalty?
Jeg har så mange svar. Jeg må bare finne det riktige.
Ta deg god tid.
Fordi jeg er organisert og effektiv.
Jeg har jobbet for Sierra Airlines. Det skrev jeg i søknaden.
- Over Pupporama. - Pupporama!
Jeg gir meg ikke før jeg har løst en oppgave perfekt.
Har jeg sagt "organisert"?
Jeg har et spørsmål. Hvor høy er smerteterskelen din?
Som i smertefull sex?
- Er du en menneskevenn? - Absolutt. En stor menneskevenn.
- Ikke bare kjemper, altså. - Nei.
Å lære å følge opp alle oppgaver.
Nå skal jeg si et par ord.
- Didgeridoo. - Scooby doo-doo.
- Tektoniske plater. - Oppvask.
Takler du overraskelser?
Jeg skremte deg visst.
Jeg vil jobbe for de beste. Og jeg syns dere er de beste.
Alle tiders. Du er jammen meg alle tiders.
Nei, dette.
Jeg skjeler.
Men det skjeler ikke deg! Jeg får spøke med det.
- Er det noe som skremme deg? - Mener du øyet?
Jeg la ikke merke til det.
Å, nei.
- Det er ikke sant. - Det gikk bare ikke.
Men du er en bedre flyvertinne enn vi noensinne blir.
Takk. Jeg klarer meg nok. Jeg ville slutte likevel.
- Jeg kommer til å savne dere. - Vi kommer til å savne deg også.
Heng i så jeg kan være stolt av dere.
Gratulerer, Donna Jensen, som kom inn på flyvertinneskolen.
Jeg er nervøs. Mange ryker visst ut i løpet av de to første ukene.
- Og jeg vil ikke være blant dem. - Ikke tull.
De valgte deg fordi du er flink. Du er gløgg, pen og sjarmerende.
- Du klarer det nok. - Du kan virkelig muntre folk opp.
Jeg har det fra foreldrene mine.
Sally sier at den største gaven er å ha folk som tror på en.
- Er Sally tanta di? - Hun er en slags venninne.
Vi skal ha avskjedsfest på fredag fra rundt sju.
Jeg tror ikke jeg kan.
Hvorfor ikke?
Jeg kan være glad på dine vegne i en time, men så blir smilet borte.
Det er dumt at det skulle skje nå.
Jeg hadde håpet at du var en dust -
- så jeg ikke ville gå glipp av noe når jeg flytter til Texas.
Jeg er parkert der borte.
Så...
Det eneste kysset vi får er et avskjedskyss.
Og det er ikke blant mine favoritter.
Så...
- Adjø, Donna Jensen. - Adjø.
Lykke til på skolen. Ikke spring rundt med sakser.
Hvorfor kan ikke valg være enkle?
Hvorfor kan det ikke bare stå mellom te eller kaffe?
Ikke karriere eller kjærlighet.
Hei. Jeg er John Whitney, opplæringssjef hos Royalty Airlines.
- Velkommen og gratulerer, Dana. - Donna.
- Ja vel. Hei, Mary. - Christine.
Fint.
Nå får dere Royalty Airlines-pakken.
En håndbok med flyplasskoder og regler.
Registreringsmappen og reglene. Og informasjon om studieveiledningen.
Dere skal bo i studentblokk...
...C. Det er den morsomste. Spørsmål?
Ikke det? Fint. Avgang!
- Hei, Cindy. - Janette.
Er Sally Weston studieveileder? Sally Weston?
- Hvem er denne Sally Weston? - Hvem Sally Weston er?
Forfatter av "Mitt liv blant skyene".
Sally Weston representerer verdighet og skjønnhet.
Et ideal som alt kabinpersonale bør prøve å leve opp til.
Fin frisyre.
Hallo? Ja, det er meg.
Svært gjerne.
Herregud!
- Hallo! Velkommen om bord! - Hallo!
- Mer hvitvin, jenter? - Ja takk.
- Unnskyld. Hva med deg, Randy? - Se på meg som ei av jentene.
- Dette er virkelig et stort hus. - Takk.
Jack har bygd det og resten av Esmeralda Community.
- Har du bygd alt? - Med bare nevene.
- Hvordan møttes dere? - Det var en søt historie.
Jack fløy til Maui for å bygge Ka'anapali Towers Hotel.
Jeg jobbet på første klasse. Han tilkalte meg hele tiden.
"Flere peanøtter. Flere peanøtter."
Ingen kunne spise så mange peanøtter.
Da jeg fikk øye på den store haugen med peanøtter under setet, -
- slo det meg at det ikke var nøtter, men meg han ville ha.
Hvor har du vært hele mitt liv?
Hvordan var det da du begynte å fly, mrs Weston?
Si Sally, du. Det var praktfullt. De eksotiske byene...
- Europeiske menn er ikke omskåret. - Ikke alle sammen.
Er det vanskelig å få internasjonale flyruter?
- Det krever ansiennitet. - Kan jeg søke nå?
Man må kunne flere språk og yte feilfri sørvis.
Men det var annerledes da.
Folk kledde seg fint da de skulle fly. Det var som å være i operaen.
Hver eneste kveld var...
Magisk.
- Du skremte meg. - Unnskyld. La meg vise deg noe.
- Er alt dette ditt? - Ja. Det er alt jeg har drømt om.
Du kan også få alt som du har drømt om.
- Følg hodet ditt, ikke hjertet. - Hva mener du?
Det er noe ved deg, Donna.
Noe spesielt.
- Hva? - Ambisjon. Jeg var slik selv.
Jeg ville ha Paris, første klasse. Verken mer eller mindre.
I dag er alt dette mitt.
Du er som meg, Donna. Dette er den gamle uniformen min.
Så nydelig den er.
Sånn er det hos Royalty.
Den passer deg. Kjenn på stoffet.
- Det er så... - Mykt.
Og luksuriøst.
Paris, første klasse. Si det, Donna.
- Paris, første klasse. - Det er veien til sann lykke.
Paris, første klasse.
Det er skjebnen din.
Rett! På stedet hvil.
Velkommen om bord. Dere bør være stolte over dere selv.
Her på Royaltys flyskole er dere blitt en del av en spesiell familie.
Royalty-familien.
Det er vår oppgave å bringe stil og glamour tilbake -
- til flygingens edle kunst.
De neste ukene gir jeg dere de praktiske ferdighetene -
- som gjør at dere kan fungere godt...
...der oppe. Men ikke forvent dere at det blir lett.
Lett, komma, ikke forvent at det blir det.
Jeg vil ikke leie dere dit. Jeg vil ikke engang røre dere.
Nå skal dere reise dere opp. Kom igjen, reis dere.
Se under stolene deres.
Under hver stol har vi teipet fast en endollarseddel.
Hva har vi lært av denne øvelsen?
Vi har lært at en må lette på rumpa hvis en vil tjene penger.
Sitt ned. Takk.
Vi lærer faktisk ikke å tjene penger her.
Men vi lærer å behandle passasjerene våre...
...som kongelige.
Skal vi sette i gang?
Passasjerene skal behandles som kongelige
"Det er en oksygenmaske over setet."
"I et skjult rom."
"Før du hjelper dine kjære, så ta på din egen maske."
Unnskyld, frøken. Dette er første klasse.
Jeg vil ha vaskeklut, tøfler og varme nøtter.
Kaller du dette varme nøtter?
- Isbjørnnøtter er varmere. - Hold opp!
Nei. Hva har vi lært?
Når vi møter en misfornøyd passasjer, gjør vi følgende:
A. Lytter. 2. Forstår.
C. Forklarer.
For øvrig har jeg faktisk kjent på isbjørnnøtter.
Sprø og varme.
Maskene på! Høyere!
Vi lærer å holde hodet kaldt, bevare roen og ikke flippe ut.
Husk SSAT-prinsippet. Misfornøyde passasjerer er:
Sultne, sinte, alene og trøtte.
Det er altså SSAT. Sultne, sinte, alene og trøtte.
SSAT.
Nå!
- Sjekk vinn-du. - Stans!
Det heter "Sjekk vinduet".
Du la trykkét på feil stavelsé.
De har et forkvaklet livssyn.
Så det er egentlig SSATFL.
Sjekk vinduet! Åpnet!
Løp! Ta av dere skoene! Ikke ta med dere noe!
11 sekunder! Det er ny rekord.
- Hva er det? - Jeg får aldri fly i et 747.
Jeg ender hos Royalty Express. Jeg blir sikkert sendt til Cleveland.
Ikke vær så hard mot deg selv. Du må bare konsentrere deg.
Det kan du si. Du kommer til New York og London.
Jeg er ikke smartere enn deg.
Hvorfor må vi lære nødlandinger på vann?
En lander ikke i vann. En styrter.
Folk sier at alle er flinke til noe.
At alle har et skjult talent.
Tenk om jeg ikke har det. Tenk om jeg ikke er flink til noe?
Hva med sugemerkene dine?
Ikke vær så lei deg. Du klarer det nok helt fint.
Hør her. Vi skal tørke de små øynene dine...
Hvor har du disse fra?
Fra Sally Westons hus. Er de ikke stilige?
- Har du stjålet dem? - Nei, det var gjestesåper.
De var til oss.
Vi skulle bruke dem, ikke ta dem med.
- Det gjør da alle. - Har du ikke lest kapittel sju?
- Kapittel sju? - Ansettelsesforhold og moral.
Hvis de tar deg i å stjele noe, får du sparken så lett som bare det.
Du er vel ikke sint på meg?
Nei.
Tida er ute. Legg ned blyantene. Lukk heftene.
Skriv id-nummer på eksamensheftet og send det framover.
- Hvordan gikk det? - New York, her kommer jeg!
GRATULERER, EKSAMENSKANDIDATER
Tusen takk skal dere ha.
- Kan vi ta et bilde sammen? - Gjerne. Hvor da?
- Her? Kan du få med r-en? - Si Royalty.
Gjenta: Første klasse, internasjonale destinasjoner.
Første klasse. Internasjonale destinasjoner.
INNENRIKS EKPRESSRUTER
Jeg skal til New York!
Det må ha skjedd en feil.
Ta nyhetene med verdigheten som sømmer seg for Royalty-folk.
Vi forventer at våre ansatte takler skuffelser med verdighet.
Til helvete med verdighet. Jeg flyr ikke billigruter igjen.
Dette kan ikke være sant.
Royalty Express er en billigrute, men likevel en del av Royalty-familien.
Det er ikke der framtida mi ligger.
- Du kan søke om igjen om ett år. - Ett år!
Jeg var den beste i klassen.
Jeg har sett det hundre ganger før. Du toppet for tidlig.
- Jeg forstår ikke. - Hvordan skal jeg forklare det?
Du er det som vi i bransjen kaller en for-tidlig-topper.
- Sånt skjer. - Jeg forlanger å se prøven min.
- Det tillater vi ikke. - Ring Sally Weston.
Sally Weston...
Hun er en dyktig veileder, men hun har ingen innflytelse her.
- Det er tullprat. - Nei, synsprøver en tullprat!
Jeg har også drømmer. Jeg ville bli flyvert.
Men nei. Det er noe som kalles reglement.
Og det rammer oss alle sammen.
Synsprøve. Synsprøve.
Unnskyld.
Dr. Tim sier at når jeg blir sint, må jeg samle tankene.
Vent et øyeblikk.
Nå er det bedre.
Du kan fly Express i ett år, eller du kan forlate selskapet.
- Hvor skal jeg? - La meg se...
Velkommen til Cleveland Hopkins flyplass.
Vær vennlig å bli sittende til flyet har stanset helt.
Vi håper reisen har vært fin. Takk for at dere valgte Royalty Express.
Jeg er så glad for at vi er kolleger.
Og så i Cleveland. Er det ikke fint? Terminal Tower. Lake Erie.
Det er nesten som i Paris, bare at alle er tykke.
Det får oss til å se så tynne ut.
Om dagen hilser man folk med et vennlig "bonjour".
- Bonjour. - Bonjour.
Snakker man med en mann, tilføyer man et "monsieur".
- Bonjour, monsieur. - Bonjour, monsieur.
Velkommen om bord på Royalty Express flygning 27.
Det er to utganger bak og to foran.
To ostesmørbrød? Det er bare et ostesmørbrød igjen.
- Pølse eller ost? - Det er det samme.
TRENDY MOTE/ BRA OG BILLIG
- Kan jeg ta denne stolen? - Ja.
- Hei! - Du sa jeg kunne ta den.
- Ted! - Hei, Donna.
Jeg har det helt fint.
- Du spurte ikke hvordan det gikk? - Nei, men nå har du sagt det...
- Hva gjør du i Cleveland? - Jeg bor rett rundt hjørnet.
Det er Royaltys hovedkontor. For Expressflyginger.
- Er det sant? - Ted.
Vent litt.
- Det er partneren min Mary. - Hei.
- Hun er vakker. - Juss-partneren. Jeg studerer juss.
- Så bra! - Utrolig, ikke sant?
Etter et år i Cleveland kan jeg søke igjen.
Jeg har vært her i seks uker nå, og det er greit.
Du er halvveis, hvis en er virkelig, virkelig dårlig i regning.
Hvorfor begynte du å studere igjen?
Jeg gikk ut med en vakker kvinne som forfulgte drømmene sine.
Så jeg ville gjøre det samme. Jeg skal være her i ett år.
Jeg savnet familien også. Men ikke si det til noen.
Det lover jeg. Cleveland er som et venteværelse.
Vi må bare holde ut i ett år, og så blir vi ropt opp.
Så Cleveland er en tannlegeklinikk, og vi er de neste som skal inn?
Nettopp.
Nå må vi bare finne på noe som får tida til å gå.
Når en har forberedt seg på en ubehagelig reise, -
- kan himmelen plutselig klarne opp.
Men både Ted og jeg hadde det travelt, -
- så jeg satt altfor ofte hjemme og bestilte pizza og så på tv.
Vent litt.
En liten pizza med alt. Åtte dollar.
Jeg kan bare ikke motstå menn i uniform.
Tenk at vi fikk denne ruten.
Businessklasse og alt mulig.
Og vet du hva jeg skal gjøre snart? Bake småkaker.
Du er virkelig ikke ei Expressjente.
Hvorfor gikk det så dårlig? Du var jo så flink.
Hold opp.
Når jeg tenker på den prøven, er jeg sikker på at det skjedde en feil.
Kanskje jeg skal hyre en advokat.
- Du kan jo hjelpe meg. - Men jeg er ikke advokat.
- Det blir du. - Tror du det?
Hvorfor har du så stor tiltro til meg?
Noen må jo ha det.
Sjekk 3B. Er han ikke søt?
Bortsett fra hodetelefonhåret. Han sitter og ser på meg.
Jeg ba ham rette opp setet, og da svarte han. "Det også"?
Se på de lekre overarmene.
Jeg krysser fingrene, selv om det er imot reglene.
Sladrer du, får du ikke lov til å skrive rapportene mine.
- Du har jo Ted. - Han er så fin.
Men jeg skal treffe familien hans i julen.
Er det dårlige nyheter?
- For meg er familier dårlige nyheter. - Nå griner jeg.
Jeg har alltid vært jenta fra Silver Springs i Nevada -
- som ingen ventet seg noe av.
Hvis jeg forelsker meg i Ted, må jeg gi opp alt jeg har jobbet for.
- La være å forelske deg. - Det er det som er problemet.
Det krever viljestyrke. Du forelsket deg ikke i meg.
- Du er homo. - Det krever enda mer viljestyrke.
- Takk, Donna. - Kom, Justin.
- Hvem sin tur er det nå? - Bestemor.
Det er fra meg og Ted.
Hun hører ikke så god. Det er fra Donna og meg.
- Hva er det? - En universalfjernkontroll.
Nå trenger du ikke å ha så mange.
Takk. God jul, Ted.
- Takk, Donna. - Nå er det din tur.
- Vi skulle ikke gi hverandre gaver. - Pakk den ut.
- Vi skulle ikke gi hverandre gaver. - Nei.
Liker du den? Den har to tidssoner.
Når en passasjer spør hva klokka er, kan du tenke på meg.
- Hun er ei flott jente, Ted. - Ja.
Det er en gave til, Donna. Den er fra oss alle sammen.
Det er Stewart-familiens uniform!
- Jeg håper den passer. - Takk.
Nå skal vi ta familiebilde. Sett dere rundt bestemor.
- Kom, Donna. - Kom hit, Jensen.
- Nei, det er et familiebilde. - Kom, Donna.
Det blinker. Smil!
Du overlevde din første Stewart-jul.
Det var fint.
Jeg ante ikke at det fantes familier som ikke slåss og skrek.
Vanligvis blir jeg sprø når alle går likt kledd.
Men jeg likte virkelig den rare, røde genseren.
Er det det eneste du tenker på?
Det er bare uvant.
- Hei, Dan. - Hvordan går det, Donna?
Fint. Kan jeg få ruten min for i morgen?
Du skal til Pittsburgh med flygning 285 kl. 8.
- Åpner ruten til Dallas snart? - La meg se.
MÅNEDENS MEDARBEIDER
Ikke ennå.
- Takk. - God tur, Donna.
- Christine! - Donna. Du store!
Hva gjør du i Cleveland?
Det var tekniske problemer med flyet, så vi må overnatte her.
Frisyren din er så...
Jeg har valgt en klassisk stil. Det passer bedre til Chanel.
Jeg har en søt, liten leilighet på West 73rd Street.
Du kan være så stolt av meg. Vet du hva, Ted?
- Jeg ville ikke bestått uten Donna. - Ikke det?
- Det er ikke sant. - Jo.
Så sent som i forrige uke tenkte jeg på det du lærte meg.
Jeg var på flyet til Chicago.
Så kommer det en mann om bord med en instrumentkasse.
Han ville legge den i baggasjehyllen, men den var jo altfor stor.
Han nektet å sende den.
Så jeg tenkte: "Hva ville Donna gjort nå?"
Så jeg sa høflig: "Velg selv: Sjekk den inn som baggasje eller gå!"
- Det ville jeg aldri gjort. - Hva mener du?
Man må tilby passasjeren et sete til halv pris til baggasjen.
Det står i 13.4 i håndboka.
En kan ikke huske alt.
Det var det siste spørsmålet på eksamen.
Har du noen plastvinger? Nevøen min vil så gjerne ha et par.
- Express har dem ikke. - La meg se.
Jeg elsker de her.
Her er de. Til den kommende flygeren.
- Takk. - God fornøyelse.
Skal vi drikke noen shots?
Har dere lyst på?
Paris.
Første klasse. Internasjonal destinasjon.
Paris. Første klasse. Internasjonal destinasjon.
Jeg klarer meg fint hos Express.
Men jeg tror at det skjedde en feil under eksamen.
Kanskje en datafeil.
Baggasje blir stadig vekk sendt feil.
Det er umulig. Prøvene blir rettet for hånd.
Det hadde jeg glemt.
Unnskyld. Du kan vel ikke gjøre noe heller.
Hvem sier det? Jeg er Sally Weston.
Det var jeg som oppfant dette.
Til da hadde de bare pekt. Kors på halsen.
Jeg snakket med Jonn og tryglet om å få se på prøven.
Men han sa nei. Og du ville heller ikke få se den.
Ikke bry deg om ham. Så du meg kue dr. Phil i Oprah?
Det er prøve 1047.
Hallo. Det er Sally Weston.
Herregud.
- Herregud! - Hva er det, Donna?
Det er ikke min prøve.
Det er mitt id-nummer.
Men det er ikke min prøve. Se på små hjertene.
Tida er ute. Legg ned blyantene. Lukk heftene.
Skriv id-nummer på eksamensheftet og send det framover.
- Hvordan gikk det? - New York, her kommer jeg!
Jeg stolte på henne. Hun var min beste venninne.
For noen svar. Jobben hos Express var en nådegave.
Tenk at hun stjal prøven min!
Den kvelden dere spiste middag hos oss, stjal noen flysåpene mine.
Hun stjeler sikkert som en ravn!
Hun har nok et helt skap fylt med hodetelefoner og koshermat.
Det er to ting vi må gjøre. Du skal gå opp til ny eksamen i neste uke.
Da blir du nok forflyttet. Hvor snart kan du flytte fra Cleveland?
- Jeg må bare snakke med Ted. - Hvem er Ted?
- En fin fyr som jeg er sammen med. - Da må du ta en avgjørelse.
Hva ville du gjort?
Du har lest boka mi, men det er din avgjørelse.
Ja.
Jeg ringer senere. Jeg flyr til Cleveland klokka fire.
- Du sa det var to ting. - Det andre ordner jeg selv.
- Skynd deg ut til flyet ditt. - Takk.
- Royalty Airlines. - Personalsikkerhet, takk.
Det er Sally Weston.
Sett en detektiv på Christine Montgomery.
Bryter hun noen regler, vil jeg at den lille kleptomanen skal tas.
Miss Montgomery. Jeg må be deg bli med meg.
- Hvem er du? - Royaltys sikkerhetstjeneste.
Hei, Jensen!
Du hadde rett. Jeg ble best i klassen.
Så flott, Ted.
Hent jakka. Vi skal ut og feire, Jensen.
Jeg må snakke med deg.
Jeg fløy til Dallas i dag. Christine stjal prøven min.
- Er det sant? - Jeg skal opp til en ny prøve.
Så flott. Når skal du det?
Jeg må dra med en gang.
Vi kan feire når du kommer tilbake.
Hvis jeg gjør det bra, kommer jeg nok ikke tilbake.
Jeg kan bli sendt til New York.
Er det ikke noe vi kan diskutere? Jeg kommer hjem, og du reiser.
Vi har alltid sagt at Cleveland er et venteværelse.
Det venteværelset var hele mitt liv til jeg traff deg.
Jeg elsker deg.
Jeg kan ikke la noen stoppe meg. Ikke en gang til.
Ja vel, jeg forstår.
Jeg var lei for å forlate Ted. Jeg følte meg hjemme hos ham.
Men jeg var ikke klar for å være hjemme.
Tida er ute. Legg ned blyantene. Lukk heftene.
Skriv id-nummer på eksamensheftet og send det fram.
Gratulerer.
Jeg var imot at du skulle prøves allerede.
Det strider mot reglene.
Sally Weston har ikke samme respekt for reglene som vi andre må ha.
Du svarte riktig på alle spørsmålene.
Det er første gang det har skjedd på sju år.
Sist var det meg.
Du vil sikkert få det morsomt...
...der oppe.
Mens du lever ut drømmen din. Det må være fint.
- Takk. - Selv takk.
Mr Whitney. Jeg ville ikke klart det uten deg.
Jeg mener det. Du er en fantastisk lærer.
- Er jeg det? - Ja.
Det er det fineste jeg noensinne har hørt.
Vi fyller hver vår oppgave.
Sett i gang, Donna Jensen. Gjør det for oss som ikke kan.
- Det skal jeg. - Det er jenta si. Kom deg ut.
Og Donna...
Fly av sted!
GRATULERER, KJÆRE DONNA DET ER DIN SKJEBNE. SALLY
Donna.
Christine?
Hei.
- Har du hørt de dårlige nyhetene? - Hva?
Jeg fikk sparken. Jeg ble tatt for tyveri.
Jeg ville bare ta farvel.
Er det ikke rart at det var en detektiv på flyet mitt?
Og en annen ting. Jeg syns det er rart -
- at noen kan komme fra Express til Internasjonal på så kort tid.
- Unnskyld meg, Christine. - Du er så lett å gjennomskue.
Du kunne bare ikke tåle at jeg var penere enn deg.
At jeg var morsommere enn deg og at alle likte meg.
Jeg prøvde bare å hjelpe deg, og du dolket meg i ryggen.
- Jeg har aldri dolket deg i ryggen. - Du byttet om på prøvene våre.
Hvis du er så pirkete...
Du lot meg råtne i Cleveland -
- mens du tegnet hjerter over i-ene i New York.
Noen måtte sette frøken Perfekt på plass.
"Utmerket, Donna. Riktig, Donna."
"Er det vanskelig å få internasjonale destinasjoner?"
Og du la deg etter denne Ted. Du gjør meg kvalm.
Hold Ted utenfor. Du er bare sur for at han heller ville ha meg.
- Ikke rør meg. - Å, så redd jeg blir.
Skal du kaste ei bok etter meg?
Ikke snu ryggen til meg!
- Du godeste! - Flytt dere.
Slipp.
Du med den fine uniformen din...
...og den dyre frisyren. Men jeg ser tvers gjennom deg!
Velkommen om bord.
- Sjampanje eller kaviar? - Nei takk.
- Sjampanje eller kaviar? - Nei takk, men gjerne en vodka.
Sjampanje og kaviar. Romslige seter og ingen pølse og ost.
Dette var første klasse.
Bonjour, mademoiselle.
- Hallo. - Bonjour.
- Donna? - Jeg er i Paris.
Det var det jeg visste.
Jeg er en menneskekjenner! Jeg er ikke bankekjøtt, Rudolph.
- Jeg ville bare si takk. - Legg på og gå ut og se byen.
KJÆRE TED
Hva skulle jeg skrive? "Jeg elsker deg, men jeg dro."
Jeg skriver: "Paris er vidunderlig."
Unnskyld, frøken. Kan jeg få mer sjampanje?
- Jeg kommer. - Mange takk.
Så snart alle er på plass, kan vi forlate utgangen.
- Sjampanjen! - Jeg er på vei.
Hvis vi blir forsinket, må jeg ringe.
- Sjampanjen, takk. - Ja, ja.
Unnskyld, sir. Jeg er så lei meg.
Takk.
God morgen.
Beskjed til Donna Jensen. Der er en ruteendring.
Du skal med flygning 698 til Kairo kl. 6.
Donna, det er Joan fra Royalty. Ruten din er endret.
I morgen skal du med flygning 432 til Lisboa kl. 13.
Donna, du skal med flygning 643...
Det er Paige. Jeg vet at du nettopp har kommet tilbake Genève.
Hva med en rask tur til Brooklyn? Vi har julefest i dag. Kom.
Flere av de andre kommer også.
Hei, Donna. Godt at du kom. Kom inn.
Det ser kjempegodt ut.
Kom deg inn og snakk med heterofile menn.
Jeg har hentet dem hit spesielt til deg.
Takk.
- Du ser godt ut. - Mener du det?
Jeg er så sliten. Jeg trenger virkelig hvile.
Du ser flott ut. Søren også.
Bare gi dem adressen.
Hallo.
Hei, Bob. Det er Donna Jensen.
Når trenger du henne? I morgen?
Det er jo julaften.
Jeg kan ta turen. Jeg trenger den.
Jul i Paris? Det er jo rene drømmen.
Vi ses.
- Var det Kim og Nancy? - "Er du fornøyd med teleselskapet?"
De vet at folk er hjemme i julen. Kom. Vi skal ta bilder.
STEWART ANSATT HOS SOBIESKI OG FLYNN
- Er det ikke Donna Jensen? - Sally!
- Hva gjør du her? - Jack og jeg er vanedyr.
Vi feirer jul i Paris og nyttår i New York.
- Så spennende. - Ikke egentlig.
- Har du også feiret jul her? - Ja, det har jeg.
Champs Elysées og alle lysene. Det var så vakkert.
Har jeg fortalt om en dårlig vane som flyvertinner tillegger oss?
- Nei. - Vi lærer at vi alltid skal smile.
Selv når vi er tomme for Bloody Mary-miks.
Husker du at jeg fortalte deg om Ted?
- Selvsagt. - Jeg savner ham bare.
Så fly og besøk ham.
Det kan jeg ikke.
Jeg fulgte ditt råd og slo opp med ham.
- Mitt råd? - På en måte.
I boka skrev du at man ikke måtte la noe stå i veien for en.
Jeg skrev også at alle flygere trenger en andreflyger.
Det er fint å ha en ved siden av seg når en kommer inn i turbulens.
Jeg savner ham bare sånn.
- Jeg skulle gjerne hatt ham tilbake. - Du er ei jente med ben i nesen.
Slutt å synes synd på deg selv, og ikke tenk på hva han vil si.
Du har rett.
- Jeg gjør det. - Vi må handle raskt.
Der er en direkte avgang fra Paris til Chicago kl. 21.
Rekker du det siste flyet, er du i Cleveland om...
12 timer.
Men hvem skal ta vakten min?
Jeg kan fremdeles vise hvor oksygenmasken er. Av sted med deg.
En uniform straks, Pierre.
Velkommen til New York.
Takk for at dere fløy med oss i dag.
Og husk at sistemann må rydde flyet.
Hallo?
Ted?
Hei, mrs Stewart.
Jeg er Donna. Jeg er Teds venninne.
Vi ga deg den klikkedingsen til tv-en.
Er Ted her?
Jeg har gjort noe dumt.
Veldig dumt.
Jeg trodde at jeg...
...kunne få alt jeg drømte om.
Jeg trodde at turer til Paris på første klasse var lykken.
Men det er det ikke.
For...
...hvis man ikke har noen å komme hjem til...
...så er reisen bare...
Jeg elsker ham.
Jeg ville bare fortelle ham at han gjorde meg lykkelig.
Hvem er du?
Du har ikke hørt ett ord, har du vel?
Det gjorde jeg.
Jeg elsker deg!
Og jeg vil bli her.
Er du sikker?
- Vil det gjøre deg lykkelig? - Ja.
- Kan du være lykkelig i Cleveland? - Ja, fordi du er her.
- Jeg er så lei for det. - Jeg også.
Sally hadde sagt at livet besto av ankomster og avganger.
Men man kan få luft under vingene på flere måter.
Velkommen til Cleveland.
Behold sikkerhetsbeltet på til vi er framme ved gaten.
En kan velge når en reiser. Takk for at dere valgte Royalty Express.
Hvis dere skal videre, ønsker vi dere fortsatt god tur.
Og hvis Cleveland er endestasjonen...
...så velkommen hjem!
- Det er tullepiss! - Synsprøver er tullepiss!
Du kan ikke fortsette å le av det. Det er ondt.
Jeg tar det en gang til.
Takk.
Flygning 2990, Dere kan kjøre ut på rullebane...
Seks. Ni!
Jeg er en liten kattunge.
Slapp av.
- Avgang. Bare det var meg. - Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke høre dere!
Dette er ikke hjemme hos mor.
Spørsmål? Ikke det?
Avgang. Gid det var meg.
Jeg er jo Sally Weston.
Muffin! Hvor gamle blir hunder?
Jeg elsker å være skilpadde!
Som Ninjaskilpaddene. Hva kan vi lære av det?
Om igjen.
Hva glemte Randy? Mary?
- Christine. - Nei.
- Donna. - Jeg vet dette...
- Randy? - Jeg kjøpte ikke en drink først.
Det er fremgangsmåten.
Vi er Royalty
Vi flyr helt til topps
Vi er Royalty
Sikkerhet er vår policy
Det er en oksygenmaske over deg
I et lite skjult rom
Før du hjelper dine kjære
Så ta din egen på
Dette er sikkerhetsbeltet Men det vet dere vel
Stram det skikkelig
Se etter nødutgangene De er foran i flyet
Til venstre og høyre
Vi er Royalty
Vi flyr helt til topps
Vi er Royalty
Sikkerhet er vår policy